![Čačak: Uhapšen četrdesetogodišnjak zbog uzgoja marihuane](/data/images/2023-02-15/14767_shutterstock-1909732549_f.jpg?t=1722086945)
11. februar 2024 12:39
Eparhija raško-prizrenska apeluje na Srbe na KiM da pokažu hrabrost, jedinstvo i trpljenje
podeli vest
![Eparhija raško-prizrenska apeluje na Srbe na KiM da pokažu hrabrost, jedinstvo i trpljenje](/data/images/2023-03-17/21560_shutterstock-2154603111_f.jpg)
Foto: Shutterstock.com/Amine Idrissi, ilustracija
GRAČANICA - Eparhija raško-prizrenska SPC apelovala je danas na srpski narod na KiM da u krajnje teškoj situaciji, u kojoj je izložen otvorenoj represiji Prištine, pokaže dostojanstvo, hrabrost, snagu, narodno jedinstvo i trpljenje.
"Ne smemo da dopustimo da budemo zastrašeni, jer svako nasilje dolazi iz straha i nesigurnosti, svaki strah i briga iz nedostatka vere u Boga", ističe Eparhija u saopštenju.
Eparhija ističe da, suočavajući se sa krajnje teškom situacijom za naš narod na Kosovu i Metohiji, oseća pastirsku obavezu i potrebu da ohrabri verni narod koji je svakim danom sve više izložen otvorenoj represiji kosovskih vlasti, kao nikada do sada od završetka oružanog sukoba 1999. godine.
Ističe se da se institucionalni teror Prištine sprovodi na razne načine, pritvorno pred svetom pod vidom tobožnjeg poštovanja zakona, a zapravo sa ciljem da se srpski narod podstakne na iseljavanje i napuštanje prostora na kojima vekovima živi.
Eparhija ukazuje da se svakodnevna gruba manifestacija policijske sile, pretresi, hapšenja, neosnovani pritvori, pretnje, onemogućavanja primanja penzija i socijalnih doprinosa, uz grubo tolerisanje nametnutih albanskih opštinskih vlasti na severu KiM koje nemaju legitimitet većine građana, koriste kao sredstvo prisile i protiv srpskog naroda kome se onemogućava normalan život, osnovna prava i slobode.
Navodi se da su se menjale mnoge vlasti na KiM, ali da je sa narodom bila i ostala njegova Crkva kao tkivo koje sve nas zajedno objedinjuje.
"Zato u svim ovim teškoćama pozivamo naš narod da uz svoju Crkvu, kao verna deca Svetog Save, Svetog Kneza Lazara, brojnih svetitelja koji su prosijali i živeli na Kosovu i Metohiji očuvamo i sačuvamo prisebnost, mir i čvrsto poverenje u Boga da nas neće ostaviti", navodi se u saopštenju.
Eparhija naglašava da su, očigledno, za vlasti u Prištini Srbi bili i ostali građani drugog reda i da se to vidi na svakom koraku, bez obzira na licemerna pozivanja na ustav i zakone tzv. Kosova, prema kojima bi, valjda, svi građani trebalo da imaju ista prava, a najugroženiji posebno zaštićeni.
Ukazuje se da ovakvo ponašanje ne samo da ne doprinosi rešavanju problema, već produbljuje nepoverenje, stvara etničke barijere i netrpeljivost i ruši sve one mostove koji su do sada bili izgrađeni između srpskog i albanskog naroda na Kosovu i Metohiji.
Dodaje se da ovakva situacija kratkoročno možda koristi vlastima u Prištini, ali da dugoročno sve nas zajedno drži taocima nestabilnosti, neizvesnosti i teške ekonomske situacije, pa nije ni čudo da toliko veliki broj mladih kosovskih Albanaca napušta KiM i traži bolji život u inostranstvu.
"Duboko osećajući i proživljavajući stradanje svog naroda koji nam se svakodnevno obraća za pomoć, upućujemo ovaj apel - ne kosovskim vlastima, jer očigledno nemaju spremnosti da stvore normalne uslove za život našeg naroda i izgrade viziju društva u kome bi svi ljudi bez obzira na etničko poreklo i veru živeli mirno i sigurno; niti međunarodnim predstavnicima, koji i pored zvaničnog stava da se svima mora omogućiti normalan i ravnopravan život, isuviše glasno tolerišu nasilje prištinskih vlasti, posebno kosovske policije, već samom našem vernom narodu sa kojim je Srpska Pravoslavna Crkva vekovima delila sve nevolje u toku osmanske oskupacije, u vreme stradanja u prvom i drugom svetskom ratu, u vreme komunističke vlasti kao i u toku svih novijih zbivanja, posebno od 1999. do danas", naglašava Eparhija.
Navodi se da je Crkva još od pre oružanog sukoba izražavala oštro neslaganje sa politikom tadašnjeg režima u Beogradu prema albanskom civilnom stanovništvu, kao što je i posle rata otvoreno svedočila i podizala glas protiv nasilja koje su sprovodile razne ekstremne albanske grupe na Kosovu i svo vreme se zalagala za dijalog i zajednički život.
Eparhija raško-prizrenska ističe da je, i pored svega toga, Crkva pretrpela i sama nasilje, da je 150 hramova SPC uništeno, a više desetina grobalja vandalski oskrnavljeno.
"Uloga Crkve nije da se bavi politikom, ali kada njen narod strada od nepravde, ona ima dužnost da podigne svoj glas protiv terora. Mi nismo u poziciji da odlučujemo o političkim rešenjima, ali imamo dužnost da bez obzira u kakvom društvu živeli, činimo sve što do nas stoji da se poštuje dostojanstvo svih ljudi, njihova ljudska i verska prava i slobode. Nažalost, kosovske vlasti su na sve što je naša Crkva činila poslednjih 25 godina odgvorile pritiscima na samu Crkvu, kojoj se otvoreno negira identitet, osnovne verske i imovinske slobode. Takvo ponašanje ne može da donese dobra nikome jer ono što se na nepravdi gradi neizbežno pre ili kasnije se urušava i to vredi za sve one moćnike ovoga sveta koji zloupotrebljavaju silu i vlast protiv onih koji nisu zaštićeni. Takvi nikada ne mogu ništa postići osim da osramote svoje ime pred istorijom. Ne kaže slučajno veliki Njegoš: 'Kome zakon leži u topuzu, tragovi mu smrde nečovještvom'", naglašava Eparhija.
Vekovima smo upravo na ovim evanđelskim principima i vernosti Bogu i našem svetosavskom predanju sačuvali i veru i jezik i svoje ime i sećanje, okupljajući se u našim svetinjama, ostajući verni zavetu Svetoga Kneza Lazara koji je od univerzalnog značaja za sve u svetu - "da je za malena zemaljsko carstvo, a nebesko od sada i doveka", navodi Eparhija i naglašava da to nije samo obična fraza, već duboka istina, kao i da su prošla mnoga carstva ali da je Crkva Hristova koju čine njen narod sa sveštenstvom i monaštvom ostala i opstala.
"Zato u ovoj situaciji ne smemo da budemo malodušni. Ne smemo da dopustimo da budemo zastrašeni, jer svako nasilje dolazi iz straha i nesigurnosti, svaki strah i briga iz nedostatka vere u Boga. Duhovno najmudriji ljudi ovoga sveta nikada nisu pokazivali nasilje već su svojom mudrošću i dobrotom prema svima zadobijali druge i zato su upamćeni u istoriji", ukazuje se u saopštenju.
Eparhija ističe da je ovakvo arogantno ponašanje vlasti u Prištini izraz pre svega kukavičluka i slepe mržnje, jer je lako sprovoditi teror nad onima koji nisu zaštićeni i koji na Kosovu i Metohiji žive kao živi taoci.
"Upravo stoga ne smemo da popustimo pred ucenama, vać da se za svoja prava borimo mirno, dostojanstveno, ostajući pre svega odani Bogu i privrženi ovom čudesnom prostoru, gde vekovima živimo i opstajemo", naglašava se u saopštenju.
U apelu se podseća na teror koji je vršen nad našim narodom u vreme prethodnih vekova osmanske vlasti, ali i na hrabrost našeg naroda koji je, i pored svih teškoća, ostajao kao svoj na svome i nije napuštao rodni kraj, svoje svetinje, svoja groblja, kao i da nas Gospod uči da se molimo za one koji nas progone i čine zlo, a da na mržnju ne odgovaramo mržnjom i nasiljem.
"Zato u svim ovim teškoćama pozivamo naš narod da uz svoju Crkvu, kao verna deca Svetog Save, Svetog Kneza Lazara, brojnih svetitelja koji su prosijali i živeli na Kosovu i Metohiji očuvamo i sačuvamo prisebnost, mir i čvrsto poverenje u Boga da nas neće ostaviti. Sa takvom verom neće nas poraziti nijedna sila ovog sveta, a kazna onima koji čine zlo i nepravdu je uvek u Božijoj ruci", navodi Eparhija raško-prizrenska.
U apelu se podseća i na molitvene prozbe svetog Patrijarha Pavla, koji je u svoje vreme progona Crkve i sam nosio krst sa svojim vernim narodom na Kosovu i Metohiji kao episkop raško-prizrenski i molio se Gospodu: "Gospode, kako je mnogo neprijatelja koji vojuju protiv nas i govore: nema im pomoći ni od Boga ni od ljudi. Gospode ti nam ruži ruku svoju da ostanemo narod Tvoj i po veri i po delima. Ako moramo da stradamo, neka to bude na putu pravde Tvoje i istine tvoje, i ne dopusti da bude zbog nepravde naše ili mržnje prema bilo kome. Isto tako se molimo i za neprijatelje, da ih Gospod čovekoljubivi odvrati od nasilja nad pravoslavnim narodom našim, da nam ne ruše hramove i grobove, decu ne ubijaju i narod ne progone, nego da se i oni obrate na put pokajanja, pravde i spasenja.“